Đorđe Vujadinović

Đorđe Vujadinović (Kolari, 29. novembar 1909 — Beograd, 5. oktobar 1990) je bio jugoslovenski fudbaler i fudbalski

trener.

Bio je dečak kada je došao kod strica u Beograd. Brat njegovog oca nije imao dece, pa ga je posinio. Njegov stric je bio vlasnik štamparije Sveti Sava. Jednog dana dok je igrao fudbal sa svojim drugovima, dečju igru je prekinuo „čika sa šeširom“ koji ih je pozvao da dođu u BSK i igraju u pravom klubu. U dresu BSK-a, što u podmlatku, što u prvom timu, proveo je punih 17 godina. Bio je deo čuvene navale podmlatka BSK-a, Tirnanić, Valjarević, Krčevinac, Vujadinović i Zloković, koja je kompletna ušla u prvi tim. Za prvi tim je odigrao oko 400 utakmica i osvojio je pet titula prvaka, 1931, 1933, 1935, 1936. i 1939. Dva puta je bio i najbolji strelac prvenstva 1929. (10 golova na 8 utakmica) i 1931. (12 golova na 10 utakmica) Od 1929. do 1940. godine odigrao je 44 utakmice za reprezentaciju Jugoslavije i postigao je 18 golova. Učestvovao je na Svetskom prvenstvu 1930. u Montevideu. Debitovao je 6. oktobra 1929. u utakmici Balkanskog kupa protiv Rumunije (1-2) u Bukureštu, a prvi gol je postigao 26. januara 1930. protiv Grčke (1-2) u Atini u okviru istog takmičenja. Poslednju utakmicu u dresu nacionalnog tima odigrao je 3. novembra 1940. u prijateljskoj utakmici protiv Nemačke (2-0) u Zagrebu.

Pre rata je radio kao službenik Narodne banke i Poljoprivredne banke, dok je rat proveo u nemačkom zarobljeništvu. Po dolasku iz zarobljeništva posvetio se radu s mlađim selekcijama. Bio je trener u fudbalskoj školi Partizana i OFK Beograda, a istovremeno je bio i dugogodišnji selektor omladinske reprezentacije Jugoslavije. S njim je neprekidno kao predsednik omladinske komisije fudbalskog saveza sarađivao Kosta Popović, nekada takođe fudbaler BSK-a. Prateći rad omladinske škole Crvene zvezde zapazio je izuzetno talentovanog mladog trenera Miljana Miljanića, koga je pozvao da mu bude pomoćnik. Miljaniću je i prepustio mesto selektora omladinske reprezentacije kada je odlučio da se povuče sa tog položaja.

Đokica Vujadinović je jedan od retkih bivših asova koji je kasnije išao na utakmice. Nisu ga umorili ni život ni fudbal. Od posleratnih igrača najviše je cenio Rajka Milica, Bobeka i Čajkovskog. I onu generaciju "Partizanovih beba".

Bio je veoma pedantan čovek, što je retkost medu fudbalerima. Imao je sačuvanu evidenciju o svim utakmicama za BSK, reprezentaciju Beograda i Jugoslavije, Čak i lepo sređene albume. Sećanja su za njega bila jedinstvena freska gde se gomilaju višegodišnji događaji, sve ono što je doživeo kao igrač i trener.

Zanimljivosti

 * Glumio ga je Uroš Jovičić